OCR fix + resync: Xenzai[NEF]
Paranoia...
...gir fortrinn på operasjonsstua.
Pediatri er spesialistutdanningen der jeg får gjøre alt:
Kardiologi, allmennmedisin, ortopedi. Hele kroppen er lerretet ditt.
At det er et lite lerret gjør utfordringen større.
Jeg vet ikke om du har noen på opplæring.
Men jeg vil gjerne se deg i aksjon.
Tar du den? Du må like unger.
-Jeg elsker unger. -Da ses vi på visitten.
Flott.
Han har mistet et stort kjøttstykke. Jeg kan se kjevebeinet.
Vi må ha plastisk- og øre-nese-hals-konsultasjon.
Venstre lV er tett. Jeg trenger en 16-gauge.
-Jeg gjør det! -Hva foregår?
-Klokka er 04. Er alle på vakt? -Fusjonen. Ingen tør gå hjem.
-Folk må jo sove. -Ikke lett når jobben står på spill.
En av dere må hente så mye blod dere får
-og møte oss på operasjonsstua. -Jeg går!
Kirurger kjører i-verste-fall-scenarier i tankene.
Jeg pratet med Callie om assistentlegene på Mercy West.
Hun sa de ikke var elendige.
Du er trygg på grunn av Derek, Izzie på grunn av kreften.
Alex er Baileys nye yndling. Selv George hadde klart seg
fordi han er Owens mann. Kardiologisk bytter stadig folk.
-Ingen hjelper meg. -Arizona er reserveplanen.
Hun er fusjonssikker. Hun holder unger i live.
Ingen liker døde unger.
Dessuten er de i narkose halve tiden. Hvor ille kan det være?
Du er klar til å lukke, du fant blødningen.
Du vet det, men en stemme i hodet spør...
Sloan og Shepherd er ferdig å operere på rom 2.
Ta dem før de går.
Si fra hvis du hører noe om fusjonen.
Sykepleiere får alltid vite det sist, men må gå først.
...om du egentlig tok den.
Tenk om pasienten dør, og du kunne ha hindret det.
Alex.
Hva syns du? Ser ekte ut, hva? Mamma sendte den.
-Hva gjør du her? -Jobber.
Vi har jo pratet om dette. Du skulle jo hvile i tre uker til.
Jeg måtte komme nå mens jobben ennå er her.
Jeg må vise at jeg ikke skal dø.
Sitter jeg lenger i bobilen, kommer jeg til å dø av kjedsomhet.
Det ser ekte ut, ikke sant?
Du hadde ikke trodd jeg har kreft hvis du ikke hadde visst det.
Så du sjekker én gang til før du lukker.
Paranoia er kirurgens beste venn.
-Karev, hva har du? -16-årig skadet på dirt bike.
Var i GCS 15 før intubering.
Vi løfter på tre. Én, to, tre.
Jeg gjør meg klar.
Han kunngjør sammenslåing og låser seg på kontoret
-og nekter å prate. -Det vil ikke påvirke oss.
-Det er bare en restrukturering. -Hva tror du det er?
Nedbemanning. Vil du miste de gode folkene? Ikke jeg.
Han er klar. Jeg skriver konsultasjon etterpå. Nå går jeg til Richard.
Du er trøtt og sint. Du sier noe du vil angre på.
Ta en pause herfra. Slå noen golfslag.
-Jeg skal operere om en time. -Gå en tur.
-Ta Meredith med ut. -Meredith går ikke fra sykehuset.
Ingen gjør det. Alle venter på nytt.
Ikke si at Lexie ikke er bekymret.
Er han her? For jeg har blodet!
Nei, Lexie er bekymret.
DAMETOALETT
Du glemte en flekk.
Du kan ikke erte meg om blodet, for det er ikke morsomt.
Hører sjefen det, kan jeg bare pakke sammen.
Ikke vær engstelig for sjefen. Det er bare innbilning.
Å? 2002, Milwaukee. Third Street Hospital fusjonerte med St. Anne's.
13 assistentleger måtte gå. 2004, Nashville Women's overtok Memorial.
9 assistentleger fikk sparken. 2006, Albuquerque.
-1 9 assistentleger. -Gi deg.
Du må ta deg sammen.
Du fortjener å være her. Oppfør deg sånn.
Ja vel.
Seinere, etter at du har vært hjemme og sovet.
Vi burde sove før visitten.
Søvn er for pingler. Søvn er for Mercy West-leger.
Vi klemmer inn et traume til før visitten.
Ikke si noe om parykken.
Jeg er tilbake. Jeg vet det er tidlig.
Siden jeg har vært borte så lenge, er neste traume mitt. Forstått?
Fantastisk, ikke sant?
Hva da?
-Parykken. -Den ser helt ekte ut.
Jeg har alltid ønsket meg rødt hår, så nå kan jeg prøve.
-Hva er galt med ditt eget? -Bare cellegift-dun.
Jeg vil at pasientene skal føle seg vel.
Hun ser ut som ei Stepford-kone. Si det.
Hun takler det ikke. Ikke glo.
-Bilulykke, hvem er med? -Jeg tar det!
Jeg er ikke sjefslege. Bli enige.
Karev, kom.
-Du er tilbake. -Ja.
-Mammas kirke har bedt for deg. -Takk.
-Ser veldig ekte ut. -Ja, ikke sant?
-Vi må prate. -Jeg er opptatt.
-Kutter du stillinger? -Jeg sa jeg var opptatt.
Skal du kutte hos meg, må du høre med meg.
Når det passer, prater jeg med dem jeg må.
Jeg reddet deg.
Da Jennings kom til meg, var du ferdig. Min lojalitet til deg...
Du kom for å framstå som grei før du stjal jobben min.
-Skal du kutte folk eller ikke? -Når jeg er klar,
får personalet høre hva jeg har besluttet.
Kom ikke busende inn her! Jeg skylder deg ikke noe!
Du jobber for meg. Jeg er fremdeles avdelingsleder.
Da bør du vise det.
Jodie Crowley, 60-årig fører, mistet bevisstheten
og kjørte i en parkert bil. Vitale tegn stabile. Har smerter i abdomen.
Den sto ikke parkert. De traff oss.
-Hvem er du? -Jeg? Hvem er du?
-Sønnen min. -Gå på venterommet.
Nei! Han må bli med. Han har paranoid schizofreni.
Greit.
Vi løfter henne på tralla på tallet tre.
Én, to, tre.
De prøver å ta meg via deg. Du må tro meg.
Tom, de fins ikke. Se på meg, vennen.
Var du svimmel eller ør før ulykken?
-Nei, helt fin. -Ømhet i abdomen. Det er klump her.
Den har vært der en stund. Kanskje jeg besvimte av den.
De prøver å skade henne. Hun tror meg ikke.
Tom, se på meg. Du vet jeg ikke lyver til deg.
Nei! Du er nødt til å tro meg. Noen må tro meg.
Romvesener har gjort mor gravid.
De så sjefen for fem timer siden i kafeteriaen kjøpe eple og yoghurt.
Så pratet han og Shepherd, kort og høylytt.
-Stengte for vinduene. Sover sikkert. -Spekulasjoner. Fins ikke bevis.
Du kan bli en flink advokat. Hvis dette går skeis.
Den svei.
-Dr. Yang, klar for visitten? -Ja.
Fortsett behandlingen. Si fra hvis det skjer noe nytt.
-Du ser ikke klar ut. -Jeg er klar.
Jeg har sett i pasientjournalene dine og så sjokkbølgebehandling
av nyrestein nå i morges, og jeg...
Har aldri gjort det før, så jeg gleder meg.
Nå er du klar.
Vi går.
Hvor lenge har du hatt klumpen?
Kan dere dekke til klokka? Femtallet plager ham.
Kan du dekke til klokka med noe?
Er det kameraer?
Tommy, hva trenger vi fra butikken?
-Hvorfor lar de meg ikke være? -Trenger vi frukt?
-Kan dere ikke la meg være? -Hva slags frukt trenger vi?
Tom, hva slags frukt?
Epler, pærer...
-...jordbær? -Lag ei liste.
Kan dere gi ham blyant og papir?
Han må ha noe som distraherer ham fra stemmene.
Klumpen din.
Unnskyld, jeg har hatt den en stund.
Jeg skulle få den undersøkt, men som du ser,
er sykdommen hans en heltidsjobb.
Karev, du må ta røntgen av mr Crowleys håndledd
-mens jeg tar henne til MRl. -Kan ikke fostrene være barnevakt?
-Er det AAA, vil jeg være med. -Jeg kan ta håndleddet.
-Dr. Karev har mer erfaring. -Pasienten er paranoid
og hyper-vigilant. Han vil skjønne at dr. Karev ikke vil være der
og kan tolke det som at dr. Karev er ute etter ham.
Jeg var rå i psykiatri.
Hvordan gikk det hos sjefen?
-Richard prater ikke til meg. -Hvorfor?
Vet ikke. Han er ikke seg selv.
-Hva gjør han? -Gjemmer seg. Hvordan har du det?
Du har vært våken i 36 timer.
48. Det går helt fint. Det føles som at alt vil ordne seg.
Vi får alle beholde jobben, blir flinke folk og lever flotte liv.
Ustabil barndom. Jeg blir rolig i kriser.
-Dette er en krise, ikke sant? -Jeg vet ikke.
Vet ikke hva dette er.
Se hvem som kommer.
Dr. Yang, har du sett Sage? Hun er seks.
Lysebrunt hår, blå øyne. Hun fikk fjernet en svulst
og har bandasje på magen.
Se under senga. Kanskje hun er der.
-Prøvene var bedre enn ventet. -Hun er ikke under senga.
Kanskje på toalettet.
Kanskje hun gikk dit.
-Hvordan var hun i natt, sov hun? -Hun, ja, ikke jeg.
-Ingen på toalettet. -Vent...
Jeg tror jeg hørte noe fra lommen din.
Er Sage i lommen din?
Nei, hun gjemmer seg her.
-Du må se i lommen først. -Nei, jeg har jo funnet deg.
-Jeg må sjekke såret ditt. -Ikke rør det. Det gjør vondt.
Jeg tror nok at herr Bjørn gjerne vil se arret til Sage.
Vil du ikke, herr Bjørn?
Jo.
Dr. Stevens.
Du er tidlig tilbake. Du ser flott ut.
-Takk. Du også. -Hvordan føler du deg?
-Bra. Hvordan føler du deg? -Jeg mente...
Jeg vet det. Føler meg bra. Klar til å jobbe.
Her er mr Trinidads pre-op-prøver. Jeg sa du ville hilse på ham
før operasjonen. Med mindre det var noe mer jeg burde vite,
-skal jeg hente samtykkeskjemaet. -Det er alt.
-Med mindre dere har spørsmål. -Vet du noe om fusjonen?
For jeg skal ha barn... kona skal ha barn.
Assistentlege Megan skal ha barn... Mister jeg jobben?
Nå er jeg mest opptatt av pasienten.
Det burde du også være.
-Jeg har nettopp klipt håret. -Det ble fint.
Sykepleieren der ute med rødt hår ler av meg.
Si til henne at det er nyklipt og det ble for kort.
-Det er derfor ørene stikker ut. -Hun ler ikke av deg.
Hvordan føles det?
Føles som om hånden faller av.
Føles som...
...de har hatt noe i det for å få den til å falle av.
Slanger eller noe.
Du har ikke navneskilt.
Nei, det har jeg visst ikke.
Den andre legen hadde navneskilt på frakken.
-Jeg måtte skifte frakk. -Tror du jeg er dum?
Du jobber for dem. Dere tok mor, nå prøver dere å ta meg. Gå vekk!
Jeg har sagt det til dere! Hold dere unna oss!
Jeg ringte vekterne. De er på vei.
Hvor er Psykiatrisk? Callet du ikke for en time siden?
Jeg har callet to ganger. Vil du se loggen?
Hvordan kom en paranoid pasient seg ut av AKM? Hvor var du?
Jeg gikk fra pulten for å ta meg av en pasient.
Vi er vant med å få dritt av leger,
men pga. fusjonen ser de på alle.
Jeg tar ikke skylden når det ikke var min feil.
Unnskyld meg, men jeg skal calle Psykiatrisk igjen.
Mr Trinidad, shuntrevisjonen din er enkel og burde gå på en time,
men jeg vi må snakke om mulige komplikasjoner.
-Dr. Stevens, kan jeg få et ord? -Må bare bli ferdig her.
Dette tar bare et øyeblikk.
Unnskyld meg.
-Hva? -Hvordan går det?
-Fint. -Tatt medisinen?
-Skal gjøre det snart. -Skulle tatt den klokka 9.
-Den er bare litt over 9. -Den er 10.15.
Løp og hent medisinen hennes? Er den i håndveska?
-Ja, men du trenger ikke gå. -Jo.
-Nei. Alex! -Jeg sverger
at hvis du ikke henter pillene nå,
skal det bli en fornøyelse å banke deg.
Du kan ikke behandle meg som om jeg er syk.
Pasientene må ha tro på meg. Hva gjør du?
Parykken er skeiv.
Jeg skal la deg være hvis du slutter å være idiot.
Neste pille er kl. 14. Du kan ikke ta den på tom mage.
Greit.
Tyler Lee, 9 år, kom hit med nyrekolikk for tre dager siden
som ikke har gitt seg. Vi skal utføre
ekstrakorporal sjokkbølgeterapi for å knuse stein i urinlederen
-så de kommer ut. -Nei da.
-Jo. -Nei.
Det var ikke blod i urinen hans i morges.
Men vi bør gjøre det uansett, for sikkerhets skyld?
Vil du gjøre inngrep på en niåring
når det ikke er påkrevd?
Nei, så klart ikke.
Dr. Yang, vil du fortelle Tyler og moren den gode nyheten?
Det ser ut som at steinen hans har kommet ut på egen hånd.
-Trenger han ikke operasjon? -Nei. Det har ordnet seg.
-Tenk det, din første dag på Pediatrisk. -Ja, tenk.
-Kan jeg spise nå? -Ja. Dr. Yang henter noe til deg.
Abdominal aortaaneurisme, 8,7 centimeter.
75 prosents sjanse for ruptur.
-Hun er en tidsinnstilt bombe. -Rart at hun våknet i morges
òg kom seg i bilen. Avlys mine elektive operasjoner
og bestill operasjonsstue. Vi må inn snarest mulig.
Jodie, vi er ferdig. Jeg møter deg nede for å se på resultatene.
-Har du sett Tom? -Trodde han var hos deg.
Ja, men han stakk. Han overfalt meg og stakk.
Du sa at du kunne takle dette.
Det er under kontroll. Slapp av. Jeg ringte vekterne.
Jeg tenkte at kanskje moren visste...
Moren har AAA. Det siste hun trenger å vite,
er at hennes psykisk syke sønn er løs på sykehuset!
Jeg vet dette er ille. Veldig ille.
Jeg vil ikke høre på deg mer, for ordene dine gjør vondt.
-Finn ham! -Ja.
-Du ser gal ut. -Dette er delvis din feil.
Du sa jeg burde te meg som om jeg fortjente å være her!
Nå har jeg mistet en schizofren, og jeg får sparken
-hvis jeg ikke finner ham! -Du finner ham ikke der.
Du får ikke la deg more, for dette er ikke morsomt!
Nå blir jeg nemlig sparket ut!
Du er allerede glimrende. Jeg er så vidt begynt!
Jeg har aldri stiftet sammen en tarm eller skåret i et spiserør!
-Jeg er ikke glimrende ennå! -Så, så, nå må du puste.
En gang til. Bra.
Se på meg. Vekterne er på saken.
Du er en gærning jeg ikke kjenner. Jeg vil ha Lexie tilbake.
-Får jeg Lexie tilbake? -Hold deg unna!
-Det er ham. -Bare...
Hvor er mor? Hva har dere gjort med henne?
Mrs Crowley, det ser ut som at din sønn ble
skadet i fallet. Vi tror ikke det er ille,
men vi må ta ultralyd for å være sikre.
Han er i narkose, men du må vente her til vi er ferdig.
-Greit? -Skulle ikke latt ham være alene.
-Jeg visste det. -Mrs Crowley,
jeg må prate med deg om prøvene dine.
Veggen på din aorta er farlig tynn og kan sprekke når som helst.
Skjer det, vil du sannsynligvis dø.
Jeg prater rett fra levra, for du må forstå alvoret.
Du må opereres nå.
Jeg kan ikke opereres nå.
Jeg kan ikke gå fra Tom. Han er skadet og opprørt.
Dette har vært en tøff dag for ham. Jeg kan ikke.
-Det må bare vente. -Er det ingen du kan ringe?
Nei. Eksmannen min dro da Tom ble syk,
og venner har forduftet. Det er bare meg.
Vi har tilbud. Vi kan ordne...
Jeg kan ikke overlate ham til fremmede.
Jeg må ha tid.
Til å finne noen og gi dem opplæring
så de vet at når han ser på tv og holder hodet på en bestemt måte,
betyr det at tv-en prater til ham, og han må distraheres.
Han liker å handle, men de kan ikke dra til butikken i Lee Road,
for han tror de er ute etter ham.
De må dra til butikken i River Road,
men de må parkere på baksiden, for garasjer under jorda
gjør ham urolig, og sånn fortsetter det.
Nei, vær så snill.
Jeg må ha tid.
Ei uke. Det har gått bra til nå, jeg klarer ei uke til.
Jeg vet ikke om du har ei uke til.
Nå må du tenke på deg selv.
Jeg har en psykisk syk sønn.
Jeg kan ikke tenke på meg selv mer.
Hva gjør du her?
Jeg skulle bare...
Jeg skulle bare hente gamle mapper.
-Til hva? -En ledig stilling i Portland.
-Oregon? -Ja.
Fusjonen. Sjefen har jo skviset meg ut én gang allerede.
Ja, det er lurt, lurt å ha noe i bakhånd.
Jeg jobber sammen med Cristina. Hun er interessert i pediatri.
-Nei. -Jo da.
-Ja vel. -Har hun sagt noe til deg?
Det trengs ikke. Hun er Cristina.
Det må du forklare for meg.
Jeg burde ikke si noe. Hun er romvenninne.
Du er kjæresten min, det går foran romvenninne.
For Cristina gjelder bare kardiologi, så hun smisker nok med deg
for å overleve fusjonen.
Er hun flink med unger?
Hun smisker.
-Fin pins. -Han heter herr Bjørn.
-Han spiser unger. -Ikke moro på Pediatrisk?
Ungen min har veldig lyst på sjokoladepudding. Dette er den siste.
Min AAA ble avlyst. Har dere operasjoner jeg kan bli med på?
-Jeg er på post-op, og hun er barnevakt. -Jeg greier ikke mer.
Kan du ikke gå til sjefen og bruke din døde mor til å få svar?
Vi trenger ikke døde mamma. Vi klarer oss.
Jeg lot en gal mann rømme, og han falt ned ei trapp.
-Blir det operasjon? -Vet ikke. Jeg mistet kasusen.
Jeg gikk for å se på en operasjon og tenkte det måtte gå bra.
Så snart jeg kom på galleriet, begynte shunten å blø.
Jeg gikk før Shepherd kunne skylde på meg.
-Gikk Shepherds shunt dårlig? -De byttet til åpen kraniotomi.
Det vil jeg aldri få sjansen til.
-Hun vil ikke takle kraniotomi. -Selv han ser det.
Han mener ikke deg, men Izzie.
Jeg beundrer deg. I fall jeg mister plassen og ikke rekker å si det.
Dessuten er du så pen.
Du kan få resten.
Og du og jeg begynte å finne tonen.
Jeg må snakke med dr. Stevens.
-Alex, jeg opererer. -Izzie.
Alex, gå.
Dr. Shepherd, kan du be dr. Karev om å gå?
-Karev. -Hun blir sliten av å hente posten.
-Hun tåler ikke fem timer med operasjon. -Jeg vet hva jeg tåler.
Du vil ikke miste anseelse hvis du går ut.
-Gå ut nå. -Prat om dette utenfor.
Nei. Jeg går ikke. Alex!
Du callet. Hva skjer?
Du må si til sjefen at du trenger meg.
At George var din mann, men han døde så du trenger en ny, og det er meg.
-Gå nå. -Gi deg.
-Du er trygg. -Vær rolig, men bestemt. Han liker deg.
-Cristina! -Jeg lekte gjemsel i dag
og fikk ikke operere fordi en niåring plutselig tisset
uten blod. Dette går ikke.
Si til dr. Robbins at du ikke tror pediatri er din greie. Hva så?
Avdelingslederen sitter der og lager ei liste.
-Det vet du ikke. -Hvem blir og hvem drar.
-Jeg vil ikke på "dra"-lista. -Da må du takle det.
Jeg tar ingen sjanser. Jeg må være på "blir"-lista.
Den lista betyr alt, den er framtiden min,
redningen. Lista betyr liv!
Schindler's List? Sammenligner du fusjonen med jødeutryddelsen?
-Jeg er jødisk. Jeg har lov. -Du er irrasjonell.
-Betyr det nei? -Det betyr nei.
Call Sloan nå!
Skal bli, doktor.
Elizabeth, si nøyaktig hva som skjedde.
Jeg tok nødkeisersnitt, fosteret er 32 uker.
Jeg skar meg inn på fem minutter, men jeg må ha skåret for dypt,
for da jeg skulle ta ut ungen, dro jeg i armen...
-Hjelpe meg! -Finn navlestrengen.
-Navlestrengen? -Hent den!
-Jeg fant navlestrengen. -Bra. Gi meg fem centimeter av den.
-Hva foregår? -Arm ble skadet under keisersnitt.
Jeg tar umbilikalarterien hvis den er brukbar.
Ser litt tørr ut.
-Ser ut til å gå. -Hun er stabil.
Vi gir antibiotikaløsning og flytter oss til Operasjon.
Unnskyld. Jeg ville bare se om det gikk bra med deg.
Går det bra?
Jeg skadet milten,
og de venter på om den slutter å blø av seg selv.
Bra.
Det er godt. Du ser...
Du ser bedre ut, og det er fint.
Jeg bør gå. Jeg burde ikke være her, så...
Det går bra. De har lenket meg fast.
Jeg vil ikke kunne skade deg selv om stemmene sier det.
Det er en spøk.
Schizofreni-humor.
Jeg har en tanke som jeg prøver å bli kvitt.
Jeg tenker stadig at de har plassert et kamera
i magen da de tok ultralyd. Jeg skulle vekke mor
og be henne roe meg, men...
Hun er trøtt.
Dette er...milten din. Ser du?
Og det lyse her er blod.
Det burde ikke være der. Men...
...ikke noe kamera.
Ikke noe kamera.
Jeg kan la den stå.
Så når tankene kommer tilbake,
kan du se på denne at det ikke stemmer.
De er bare skumle tanker. De er ikke virkelige.
Takk.
-Sug litt mer. -Klokka er 14, Izzie.
-Herregud. -Ikke mer krangling her.
Ta deg av det.
-Jeg hater deg. -Hold kjeft.
Greit.
-Takk. -Hold munn. Gå og jobb.
-Har mrs Crowley gått med på operasjon? -Nei. Hun drar hjem og kommer til å dø.
-Hva vil skje med den gutten? -Han må opereres.
Trenger han blodtransfusjon? Har han aktiv blødning?
Nei, hemikrit er stabil. Jeg vet vi ikke opererer med mindre det blør aktivt,
men det er nære, og opererer vi ham, lar hun oss kanskje operere henne.
Vi kan ha dem sammen under operasjonen og restitusjon.
Kanskje syns du det er galt at jeg foreslår unødige inngrep,
sier det til sjefen, som syns jeg er en dårlig lege, men jeg syns ikke det.
-Ikke prat mer. -Gjør ordene mine vondt igjen?
Nei. Du har rett.
Det er en god idé.
Hvordan skjedde det? Fulgte ikke Chen med?
-Hun gjorde en feil. -Dumt å gjøre midt i fusjonen.
Dere må slutte å bekymre dere for fusjonen.
Jeg har lest at sykehusets inntekter økte siste kvartal.
Bortsett fra elektive inngrep, som gikk ned 13 prosent.
Du mener elektive inngrep som plastisk kirurgi.
-Sier du jeg vil få sparken? -Ingen er trygge.
-Jeg er trygg. -Hvordan vet du det?
Dere! Vi skal sy armen på en baby.
Vi må slutte å tenke på fusjonen og isteden tenke på
at denne jenta kaster ball, holder ei skje og vinker farvel.
Nei, dere får ikke skjære i meg.
Dere setter kamera i meg. Dere er fra dem.
-Mrs Crowley... -Nei. Han er redd. Han sa nei.
Tom, du må opereres.
Og du blir bedre etterpå. Og moren din...
Hennes operasjon vil redde livet hennes.
Hør her...
Tom, se på meg.
Jeg er ikke et romvesen. Jeg er ikke en av dem.
Jeg heter Miranda Bailey. Jeg har en tre år gammel sønn.
Jeg ville ofret alt for ham, som din mor ville ofret alt for deg.
Du er nødt til å gjøre noe for henne.
Ellers kommer hun til å dø, og du vil bli alene.
Ser du? Rødt.
Rødt blod.
Jeg er et menneske.
Jeg er lege, og jeg vil hjelpe deg og din mor,
men du må stole på meg.
-Vi er i mål. -Blir den rosa, har vi klart det.
Løsner arterieklemma.
Derfor vet jeg at jobben min er trygg, dr. Yang.
Jeg syr på babyarmer.
Det er ikke lurt å gjøre overlegen din sint.
Visste ikke han ble sint.
-Jeg snakket ikke om ham. -Hva?
Jeg liker unger og foreldre og liker å se dem smile.
Jeg liker å hente dem godsaker og leke med dem,
for da er det morsommere å sy på armer. Jeg liker ikke å bli utnyttet.
-Jeg har ikke... -Heller ikke å bli løyet for.
Hva trenger vi fra butikken, vennen?
Si hva vi trenger fra butikken.
Epler, pærer og jordbær.
Pærer, epler...
-Enn hvis jeg ikke overlever? -Ikke tenk på det. La meg gjøre det.
Kom.
Greit.
Blødningen er stanset.
Da lukker vi.
-Stevens, gå og vask deg. -Nei da. Jeg er assistentlegen din.
En annen kan lukke. Du har stått i fem timer.
-Du ser utslitt ut. -Det er jeg ikke.
Du drypper av svette.
Ta av parykken.
Ta den av.
Tørk meg på hodet.
Sett lua på igjen.
Takk.
Det går bra.
lsobel Stevens sto i fem timer på operasjonsstua i dag,
ikke fordi hun var klar, men fordi hun var redd.
Hun er redd for jobben og redd for å vise svakhet.
Du trenger ikke prate med meg, men prat til folkene dine.
-De trenger å høre fra deg. -Ikke snakk til meg om mine folk!
Jeg har vært her i 30 år, Derek. Jeg kjenner folkene mine.
Jeg har brukt hver time de siste tre dagene
på å redde flest mulig jobber. Men jeg måtte ta tunge valg.
HR sender e-post til de første som blir oppsagt.
-Richard... -Jeg er sliten. Jeg drar hjem.
-Hva skjer? Du callet oss. -Sjekk e-posten.
HR. De har sendt e-post til de som må slutte.
Jeg har ikke fått, men jeg har tatt krisen med stor ro.
Jeg har vært rolig, men hvis én av oss må gå, blir jeg ikke rolig.
-Ingen e-post. -Jeg klarte meg.
-Jeg også. -Flott! Jeg visste det.
-Jeg visste ingen av oss måtte slutte. -Ikke ennå.
Det blir en runde til.
Jeg er på milten-reparasjonen med dr. Hunt.
Han beveger kar-laseren fram og tilbake
og reparerer blødninger. Så plutselig gir han den til meg.
Som om det er verdens mest normale ting å gjøre.
Som om jeg reparerer milter hele tiden. Så jeg gjør det.
Jeg reparerer milten på egen hånd.
Og jeg innser at, fokuserer vi på jobben vår
og på pasientene, vil det gå fint.
Megan måtte slutte.
-Ikke jeg, men hun. -Hvordan?
Sjefen sendte e-post.
Han sparket 75 % av klassen.
Vi skal ha barn.
Terry, det har vært en glede å jobbe med deg.
-Takk. -Triste greier.
Hva gjorde jeg galt, så jeg kan lære?
Du har ikke gjort noe galt. Dette handler om penger.
Jeg har vært her i sju år.
Alle vennene mine er her.
Jeg finner meg ny jobb, men...sju år.
Helt utenkelig.
Trenger du anbefaling eller noe, må du bare ringe.
-Tøff dag? -Jeg må sove.
-Kom, vi drar. -Kan ikke. Ble sparket fra Pediatrisk.
Det er ute med meg. Jeg kan ikke sove.
Jeg kan ikke dra når ikke hun drar.
Alle blir påvirket.
Frykt og angst når framtiden er uviss.
Det går ikke an.
Er det sant?
Jeg går til sjefen og sier at du er den beste andreårslegen.
Jeg er trygg.
Jeg måtte ikke slutte. Jeg er trygg.
Det har ikke noe for seg.
Jeg hater denne sammenslåingen,
for jeg hater avstandsforhold.
Jeg har ikke tro på sånt. Så du kan ikke flytte til Portland.
I stad brydde du deg ikke så mye.
-Du sa: "Flytt til Portland." -Visste ikke at jeg kunne bry meg.
Jeg visste ikke at vi var kjærester, men så sa du det.
Du kalte meg kjæresten din. Så jeg må vite det.
Er jeg kjæresten din?
Ja.
Ja vel. Fint.
Da flytter du ikke til Portland. Det du skal gjøre,
-er å gå til sjefen og be... -Jeg trygler ikke.
Jo, det gjør du. Jeg er ikke til å spøke med.
For all engstelsen...
...og planleggingen for ting som kanskje skjer...
...gjør bare alt verre.
Jeg glemte at han var død i dag.
I opersjonsstua glemte jeg at jeg hadde kreft, og at han var død.
Men George er død.
Og du har kreft.
Jeg vil du skal gjøre det du elsker.
Du er en flink lege.
Og du har en fantastisk framtid foran deg.
Men du må bli flinkere til å ta vare på deg selv.
Du må ta medisinen din, du må spise
og porsjonere med kreftene, for jeg kan ikke være sykepleieren din.
Det går ikke.
Gå tur med hunden.
Eller ta en lur. Samme hva du gjør,
-slutt med å engste deg. -Jeg har ikke tid.
-Jeg må på sykehuset. -Hun har rett. Hun må dit.
Vi prater ikke om sykehuset. Vi spiller baseball.
-Og drikker øl. Drikk den. -Hva mer kan du ønske deg?
Jeg kan ikke drikke når vennene mine fikk sparken.
Jeg går.
Du trenger denne. Ta den på deg.
Sånn ja.
-Still deg her. -Nei...
-Slå ballen! -Jeg vil ikke slå ballen.
-Hva i...?! -Slagmann...
Hva er det du prøver...?
Ikke tenk på det som kan skje. Fokuser på det som er foran deg.
Slå ballen!
Jøss! Jeg traff!
-Jeg traff! -Vent.
For eneste kur for paranoia...
-Jeg traff! -Nå liker du baseball.
Utrolig. Kom igjen, nå.
...er å være...
...her.
Som den du er.
OCR fix + resync: Xenzai[NEF] www.norsub.com www.undertekster.no www.subscene.com